Copyright: Visual Help Copyright® 1993 Firas Bushnaq


NORMANDIA


VETERAANI
Hyvinkääläinen Onni Niskanen nuorena miehenä armeijassa. Toisen maailmansodan aikana hän oli
Englannissa ilmatorjunnassa ja mantereen puolella Normandian maihinnousun jälkeen
panssarivaunussa.

Normandian veteraani kävi läpi sotahelvetin

•	Kirjoittaja Jari Kallio (jakallio@freenet.hut.fi)

Normandian kahakat kokeneet suomalaiset ovat harvassa, mutta sellainen löytyi
Hyvinkään Takojalta. Kanadasta sotaan nuorena miehenä lähtenyt Onni Niskanen koki
sodan kauhut, mutta selvisi haavoittumatta.
Onni muutti Kanadaan nelivuotiaana äitinsä kanssa vuonna 1926. Isä oli lähtenyt jo
kaksi vuotta aiemmin ratapölkkyjä veistämään. Äiti pääsi keittäjäksi.
Pörssiromahduksen jälkeen seurannut lama pakotti perheen muuttamaan Quebeckistä
Ontarioon, jossa oli uudispaikkoja saatavana. Isä hankki lehmiä ja rakensi talon ennen
kuolemaansa 1936.
Onni lähti farmilta kaupunkiin ansaitsemaan elantoaan 18-vuotiaana 1940. Seuraavana
vuonna hän päätti erään irlantilaispojan kanssa hakea vapaaehtoiseksi armeijaan.

Bofors vei
rumpukalvon
- Peruskoulutuksen jälkeen meidät lähetettiin Englantiin koulutukseen 1942. Pääsin
ilmatorjuntatykistöön tykkimieheksi. Kerran majuri löi olkapäälle ja sanoi, että "tykistössä
on hyvä olla".
- Englantilaiset olivat ostaneet ruotsalaisilta Bofors ilmatorjuntatykkejä ja tehneet niihin
parannuksia. Sotaharjoituksessa Skotlannin tuntureilla olin tauon aikana hakemassa
reppua viiden ja puolen tuuman kenttätykin piipun alta, kun joku vahingossa laukaisi tykin.
Rumpukalvo meni toisesta korvasta.
- Ilmatorjuntahälytyksessä jouduin kerran käyttämään Boforsia koko yön ajan, minkä
jälkeen en kuullut enää mitään. Lääkärin vastaanotolla kapteeni Sinclair sanoi, että minua
ei päästetä mihinkään sairaalaan, mutta lääkärikin oli kapteeni ja sanoi, että "minä
määrään täällä", joten sairaalaan päädyin kuudeksi viikoksi. Sinä aikana rykmenttini lähti
Italiaan ja minä jäin yksin Englantiin.

Maihinnousu-
kokeilu aiemmin
- Lähelle merenrantaa meidät määrättiin elokuussa 1942 ja 19. elokuuta tehtiin kokeilu
maihinnoususta Normandiaan. Monta kaveria kaatui sillä reissuilla, johon osallistui viitisentuhatta
miestä. Itse en ollut mukana, vaan olin
ilmatorjunnan tukena Englannin puolella.
- Normandian maihinnousu alkoi 6. kesäkuuta 1944 ja minut määrättiin mukaan 22. heinäkuuta, kun
ilmatorjuntaa ei enää tarvittu niin paljoa Englannissa. Suurella laivalla pääsimme aivan rannan
tuntumaan aamupäivällä nousuveden aikana.
Lasku- ja kävelysillan ansiosta emme joutuneet uimaan. Liittoutuneiden joukkojen etulinja oli vasta
kymmenen kilometrin päässä rannasta.

Saksalaisten jouluhyökkäys 1994 Saksan rajan tuntumassa Ardenneilla yllätti
liittoutuneet pahoin. Sekaannus ei kestänyt kuitenkaan kauaa. Kun puolustukseen joutuneet
joukot tekivät saksalaisille sitkeää vastarintaa, amerikkalaiset keskittivät alueelle
nopeasti lisäjoukkoja.

Rommel
saarrettiin
- Sherman-panssarivaunu oli siitä lähtien paikkani sodan loppuun asti. Ranskassa tapeltiin pitkän
aikaa saksalaisia ss-panssareita vastaan. Kerran saarroimme Rommelin joukkoineen suureen
laaksoon. Heille annettiin kolme päivää aikaa
antautua, mutta sitä he eivät tehneet. Tykkirivistöt olivat rinteillä valmiina ampumaan.
- Kolmen päivän jälkeen saapuivat pommikoneet, jotka lensivät laakson yläpuolella hevosenkengän
muotoista rataa pudottaen pommeja laaksoon vuorotellen suuret määrät. Vuoren rinteiltä näimme,
kuinka pommiluukut aukesivat ja pommeja satoi
laaksoon.
- Rommel piti päämajaa kaupungin korkeimmassa rakennuksessa, mutta pääsi sieltä karkuun
jostain takakautta. Hän haavoittui, mutta ei joutunut vangiksi. Pian sen jälkeen hän teki itsemurhan
autossa aseellaan.
- Saavuimme kaupunkiin, joka oli raunioina pommitusten jälkeen. Pojat etsivät Luger-aseita
kaatuneilta saksalaisilta, mutta eivät löytäneet. Saksalaisen panssarivaunun tykkitorni oli pommin
voimasta irronnut ja kaivautunut maahan piippu
edellä. Torni sojotti hurjan näköisenä ilmassa.

Kuolleita
nuoria vilttiin
- Rakettitykillä liittoutuneet ampuivat metsissä piileskeleviä saksalaisia, kun lähestyimme Belgian
rajaa. Suuret oksat katkeilivat, kun kovasti suhahtavat raketit osuivat niihin. Matkan varrella käytiin
monia taisteluja.
- Belgiaan päästyämme hiljensimme sen verran, että pääsimme juttelemaan erään belgialaisen
miehen kanssa, joka oli aiemmin ollut Amerikassa. Hän itki liikutuksesta.
- Hollantiin asti pääsimme vielä samana vuonna 1944. Kerran jouduimme saarretuksi pahaan
paikkaan, jonne saksalaiset syytivät pommeja jatkuvaan tahtiin. Jouduin yöllä vartioon vanhemman
kaverin kanssa, joka pelkäsi kovasti. Kuulin itse
aina pommin äänestä milloin se menee yli, joten en turhaan pistänyt maihin.
- Täydennysjoukkoina oli sinne tullut nuoria kanadalaisia, jotka tanssivat raputusta. Ajattelin että
kuinkahan kauan tanssivat. Useat heistä oli aamuun mennessä kääritty vilttiin ja pistetty
rautalangalla kiinni. Niin tehtiin kuolleille.

Amerikkalainen partio on saanut vangeikseen kolme huonossa kunnossa olevaa
saksalaista. Saksan armeijan kokonaistappiot Ardennien taistelussa olivat 90�000
miestä.

Ensimmäiset
suihkukoneet
- Jouluaattona jouduttiin lähtemään Luxemburgin rajalle, jonne saksalaiset laskuvarjojoukot oli
tulossa, siitä oli saatu vihiä. Jouluyönä partioimme kaupungin kaduilla selkä selkää vasten, sillä
laskuvarjomiehiä pelättiin. Ensimmäiset
olivat kuitenkin jääneet kiinni eikä enempää lähetetty.
- Saksalaisia suihkukoneita näin ensimmäisen kerran vuodenvaihteen jälkeen. Pommit eivät
kuitenkaan osuneet kohteisiinsa, kun saksalaiset pelkäsivät menettävänsä ensimmäiset
suihkukoneensa. Mass-joen yli mentiin vähän lumen aikaan.

Salaisen aseen
pakoputki pärpätti
- Ison koulun yläkerrassa pääsin juuri sänkyyn enkä ehtinyt nukahtaa, kun lentävän pommin ääni
alkoi kuulumaan. Kyseessä oli Hitlerin salainen ase, josta oltiin kuultu jo ennen Normandian
maihinnousua.
- Pakoputki pärpätti ja pommi alkoi kiertää ympyrään koulun päällä. Pommi putosi kuitenkin ojaan
koulun lähelle ja teki aikamoisen montun. Kaikki koulun ikkunat lensivät sisään, mutta olin ehtinyt
vetää manttelin kasvoille. Kukaan ei
loukkaantunut vakavasti vaikka räjähdys oli huumaava.
- Saksaan ei päästy vähään aikaan, kun saksalaiset uhkasivat räjäyttää Hollannin padot ja hukuttaa
siviilit. Saksan puolella vastarintaa oli paikoin kovasti. Isoissa metsissä tapeltiin. Reininjoen yli
kuitenkin päästiin, amerikkalaiset
menivät Berliiniin ja me kanadalaiset Pohjois-Saksaan.

Kävi hyvin,
olin onnekas
- Kävi hyvin, olin onnekas, kun säilyin hengissä. Yhdessä metsässä hylätyn
panssarivaunun ympäristö oli merkitty liinalla miinojen vuoksi. Kävin kaatamassa tukkeja
korsun katoksi sen läheltä. Seuraavana päivänä pioneerien kessu astui huomaamattomaan
puumiinaan lähes samassa paikassa, jossa olin käynyt. Väliä oli vain pari metriä.
Kessulta menivät molemmat jalat poikki.
- Hyppäsin korkean aidan yli matkalla paikalle, jonne meidät oli kutsuttu. Tieto sodan
loppumisesta saapui. Ensimmäisenä sitä mietti, onkohan sota tosiaan loppunut.
- Vielä oltiin kuukausi Saksassa ja kesäkuussa päästiin Hollantiin. Englannissa saimme
lomaa kotiinpääsyä odotellessa. Jouluksi 1945 pääsin kotiin ja seuraavana vuonna minut
vapautettiin palveluksesta. En jatkanut, vaikka pyysivät.

Vaimo löytyi
Järjestötalolta
Onni saapui ensimmäisen kerran lapsuutensa jälkeen Suomeen 1960, kun sukulaiset
kovasti pyytelivät. Hän tapasi vaimonsa Hyvinkään Järjestötalon tansseissa seuraavana
vuonna ja meni naimisiin syksyllä. Lapsi syntyi 1962 ja samana vuonna perhe lähti
Kanadaan.
Onnilla oli saatavia Kanadassa. Työtä oli kuitenkin vähän tarjolla eikä vaimo viihtynyt
vieraassa maassa, joten perhe palasi Suomeen 1964. Onni sanoi vaimolleen, että hän ei
tätä väliä enää ramppaa.
Hyvinkään Konepajan päällikkö Piironen otti Onnin töihin. Onni on asunut Jokelan lähellä
Hyvinkään puolella Takojalla 60-luvulta lähtien. Hän jäi eläkkeelle 1979.
Rintamamieseläkettä Onni ei saa, vaikka suurlähetystökin on sitä vaatinut, sillä hänen
pitäisi käydä sitä varten Kanadassa. Prenikat tulivat sodan jälkeen postissa.

Niskanen selvisi sodasta haavoittumatta, vaikka kuolema oli
lähellä monta kertaa. Nykyään hän viettää eläkepäiviä Takojalla ilman
rintamamieseläkettä.


KARTTA


TIIVISTELMA
Maihinnousu 6.6.1944

•	Kirjoittaja Olavi Saarinen

Kesäkuun kuudetta 1944 kutsutaan maailmanhistorian Pisimmäksi päiväksi. Se oli
D-päivä, jolloin liittoutuneiden joukot tekivät sotahistorian suurimman maihinnousun
Ranskan Normandian rannikolle. Se oli alku Saksan luhistumiselle ja toisen
maailmansodan päättymiselle Euroopassa vajaan vuoden kuluttua.
Valtavasta tulivoimastaan huolimatta amerikkalaiset ja brittiläiset joukot saivat vain
pienen kaistaleen rannikkoa haltuunsa suuria tappioita kärsien. Sillanpääasema kuitenkin
kesti, ja kesäkuun loppuun mennessä koko Cherbourgin niemimaa oli yhdysvaltalaisten
hallussa.
Brittien ja kanadalaisten murtautumisyritykset omasta sillanpäästään kaakkoon eivät
onnistuneet. Vasta heinäkuun viimeisenä päivänä yhdysvaltalaiset pääsivät murtautumaan
liikuntasotatoimiin, kohti Pariisia. Ranskan pääkaupunki vallattiin elokuun lopulla. Sen
jälkeen liittoutuneet etenivät kohti Saksaa. Samaan aikaan Neuvostoliitto hiillosti
saksalaisia itärintamalla.

Kannas salamoi
9. kesäkuuta
Kolme päivää Normandian maihinnousun jälkeen, 9. kesäkuuta, Neuvostoliitto aloitti
suurhyökkäyksen Karjalan kannaksella päämääränään Suomen valloitus. Iskuun saksan
sydämeen Stalin yhtyi vasta 22. kesäkuuta.
Alun hämmingin jälkeen suomalaiset saivat torjuntavoiton Kannaksella. Itä-Karjalasta
vetäytyminen onnistui, ja Ilomatsin suunnalla saatiin huomattava voitto. Neuvostoliitto
tarvitsi joukkojaan kilpajuoksussa Berliiniin, eikä enää vaatinut Suomelta täydellistä
antautumista rauhanneuvottelujen ehtona.


Adolf Hitler

Adolf Hitler (1889-1945), dictator of Germany (1933-45), is depicted
in Nazi uniform in a 1933 portrait by B. Jacobs.  Hitler's aggressive expansionism precipitated World War II; initially successful, his armies were finally defeated by the Allies in May 1945.  (The Bettmann Archive)


MUSSOLINI
Benito Mussolini

Benito Mussolini (1883-1945) was the founder of Italian fascism and
    premier (1922-43) of Italy.  In 1936 he concluded an agreement with
    Germany that eventually resulted in Italy's disastrous
    participation in World War II.  Ousted from power, Mussolini was
    captured and executed by Italian partisans in 1945.


EISENHOWER
Dwight Eisenhower

Dwight D. Eisenhower, 34th President of the United States (1953-61), from a painting by Thomas Edgar Stephens (1947). Eisenhower served as supreme commander of Western Allied forces during World War II, and military commander of the North Atlantic Treaty Organization (NATO), before turning to politics.


STALIN
Josef Stalin

 Joseph Stalin (1879-1953), dictator of the USSR after the death of
    Lenin, led his country to victory in World War II.  Although he
    brought the Soviet Union to world power status, he imposed upon it
    one of the most ruthless regimes in history.


CRURCHILL
Winston Churchill

Sir Winston Churchill (1874-1965), who twice served as prime minister
    of Great Britain, is shown leaving 10 Downing Street, the London
    residence of British prime ministers. Churchill was Britain's
    leader through most of World War II, and came to personify the
    resistance to Nazi tyranny.


Kannaksen suurhyokkays

•	Kirjoittaja Martti Kerniö

Neuvostoliiton ylijohto oli suunnitellut loppuvuodesta 1943 neljä suurhyökkäystä,strategista iskua,
joista ensimmäinen tapahtui Leningradin alueella, toinen suuntautui Länsi-Ukrainaan, kolmannella
vallattiin Etelä-Ukraina, Odessa ja Krimin niemimaa. Suomen sotilaallinen ja poliittinen johto oli
tietämätön siitä, että neljännen suurhyökkäyksen kohde olisi Suomi ja sen kanssa yhteistä sotaa
käyvän Saksan pohjoiset sotavoimat.
Jo helmikuun alussa 1943 Mannerheim ja maamme hallitus päättivät ryhtyä rauhantunnusteluihin
mm. USA:n toimiessa välittäjänä.
Teheranissa Neuvostoliitto otti sen kannan, että Suomen asia oli yksinomaan sen ja Suomen
välinen asia. Vuoden 1944 Helsingin suurpommitukset olivatkin osana painostaa Suomi
irroittautumaan sodasta. Viimeistään v.-44 maaliskuussa Neuvostoliiton yleisesikunta työskenteli
Suomeen suuntautuvan suurhyökkäyksen valmisteluissa, Suomen sodasta
irroittautumispyrkimysten jatkuessa.

Hyökkäys aloitettaisiin miesmäärältään ylivoimaisella, suorastaan mahtavan tykistö-, panssari- ja
lentokalusluston muodostamalla "nyrkillä" Karjalan kannaksella. Seuraavan hyökkäysvaiheen
muodostaisi runsaan viikon viiveellä aloitetu hyökkäys Maaselän ja Aunuksen kannaksilla,
suomalaisten jouduttua vetäämään joukkojaan täältä Kannaksella tapahtuvan venäläishyökkäysten
torjuntaan. Hyökkäyksen alkamista kiirehti länsiliittoutuneiden maihinnousu Normandiaan. Toisaalta
myös kelirikko oli ohitettu.
On paljon kritisoitu sitä, että Kannaksella oli puuhailtu puhdetöiden parissa ja lyöty laimin
puoluslaitteiden, kuten syvyyteen porrastettujen juoksuhautojen kaivuu, niiden verhoilu, katettujen
pesäkkeiden ja korsujen rakentaminen sekä niiden vahvistaminen. Onkin todettava, että Itä-
Karjalassa komentajat ottivat asiat tosissaan, patistivat miehet "piiskureina" töihin eivätkä
hakeutuneet kotirintaman tuntumaan näkyville, kuten Kannaksella, mukavan komentajan roolia
vetäneet.

Maaselän kannakselle olikin ehditty rakentaa pari peninkulmaa etulinjan taakse varsin vahva
puolustuslija Karhumäestä luoteeseen Seesjärveen. Näiden puolustusasemien ylpeys oli
Karhumäen pohjoiskukkula, tänäkin päivänä karhumäkeläisten ihmettelyn kohteena oleva,
kokonaisen pataljoonan sisuksiinsa vetävä mahtava kallion sisäinen rakennelma.
Saksalaisten suomalaisille välittämä kokemus oli kuitenkin tämä. -Ei ole puolustusta, jota mahtavan
asearsenaalin tukema, vereksisten venäläisten voimien kapeaan kohteeseen suunnattu isku ei
murtaisi. Herää ajatus, oliko sittenkin onni jatkoa ajatellen se, etteivät suomalaiset olleet sittenkään
keskittäneet lukumäärällisesti vähäisiä joukkojaan massiivisesti Kannakselle etulinjan tuntumaan
venäläisten murkattaviksi.

Venäläisten suurhyökkäyksen valmistelu täytyi olla myös korkeamman suomalaisen sotilasjohdon
tiedossa ainakin jossain määrin, koska jo toukokuussa tuli jalkaväkikomppanioihin Itä-Karjalaan
salainen-leimalla varustettuja raportteja, joissa kerrottiin joukkojen siirroista, suomalaisten asemia
kohti kaivetuista pistokkeista ja uusista tykkipattereista, jotka ampuivat ns. maaleja. Kuitenkin
mm.tykkien vetokalustoa oli irroitettu maataloustöihin.
Suomalainen sotilasjohto oli paljolti siinä käsityksessä, että venäläiset iskevät Leningradin saarron
murruttua tammikuussa 1943 etelämpänä olevien saksalaisten kimppuun. Stalin harhaannutti näin
uskomaan myös läntiset liittolaisensa.
Kun venäläisten sotatoimia Kannaksella johtava tykistöspesialisti kenraali Govorov aloitti joukoillaan
hyökkäyksen 9.6 1944, oli iskun tarkoituksena hävittää asemat ja sulutukset, tuhota elävä voima
fyysisesti, iskeä  pelko taistelijan sieluun ja vetää suomalaisten reservit korvaamaan
etulinjajoukkojen menetykset. Kun varsinainen hyökkäys seuraavana päivänä 10.6.1944. alkaisi,
suomalaisilla ei olisikaan enää reservejä torjumaan läpimurtautuneita venäläisiä. Neuvostoliiton
sodanjohdolta Govorov oli saanut ensijaiseksi tehtäväkseen Viipurin valtauksen ja Karjalan
Kannaksella olevien suomalaisten päävoimien tuhoamisen.

Kannakselle oli päämajan määräyksestä suunniteltu ja osittain rakenettukin syvyyteen
porrastettuna kolme puolustusasemaa. Pääasema syntyi siihen  mihinkä joukot olivt
pysähdyttäneet hyökkäyksensä. Se kulki Siestarjoelta Suomenlahden rannalta Valkeasaareen ja
edelleen Ohtan ja Lempaalajärven kautta Laatokkaan. Linja ei juurikaan toteuttanut sijainniltaan
puolustustekniikan periaatteita, kiemurrellen melko sattuman varaisesti halki peltojen ja
metsikkökuvioiden syntymätavastaan johtuen.
Päämajan määräyksestä alettiin 15-30 km pääaseman taakse rakentaa kenttälinnoitettuja asemia,
jotka alkoivat Suomenlahden rannalta Vammelsuusta ja päättyivät Laatokan rannalle Taipaleelle 90
km:n pituisena puolustuslinjana. Linnoitustöiden sijasta rakennettiin Kivennavalle kuitenkin kirkko,
pystytettiin upeita esikuntarakennuksia ja kanttiineita sekä tehtiin kaupallisen luonteen saanneita
puhdetöitä uhraten näihin tilanteen kannalta täysin epärealistisiin puuhiin tuhansia miestyövuosia.
Varsinaiset linnoitustyöt jäivät pahasti kesannolle.

Ankarista taisteluista hyökäyksen torjunnassa kuuluisaksi tulleet Kuuterselkä ja Siiranmäki olivat
juuri tällä linjalla. Kuuterselässäkin olivat panssariesteet ositain pystyttämättä venäläisten
saavuttaessa tämän ns. VT-aseman.
Venäläisten 10.6.1944 alkanut hyökkäys kohdistui murskaavana Valkeasaareen. Suomalaisista
voimista oli vajaat puolet hyökkäyksen alkaessa Kannaksella. Venäläiset keskittivät Kannakselle
noin 260000 sotilasta, 7500 tykkiä ja kranaatinheitintä, 650 panssarivaunua ja rynnäkkötykkiä.
Valkeasaaressa venäläisten ylivoima oli miesten suhteen noin 6 kertainen ja tykistön suhteen noin
20 kertainen. Panssarivaunuja venäläisillä oli 120, suomalaisilla ei yhtään. Valkeasaaren
läpimurrossa venäläisillä oli 120 tykkiä rintamakilometriä kohden.

Pääaseman murtumisen jälkeen oli vastassa puolustuksemme lukko, Vammelsuu-Taipale -asema.
Ylimainostettu asema olikin todellisuudessa liian paljon vain paperilla, venäläisten murtaessa sen
varsin helposti. Kuuterselässä ja Siiranmäessä käytiin kuitenkin useamman vuorokauden aikana
molemmille puolille veriset taistelut hyökkäysten ja vastahyökkäysten vuorotellessa.
-Kun valtasimme vastaiskulla takaisin Siiranmäen, oli mäellä niin paljon kaatuneita ettei jalalla ollut
paikkaa astua, lausui mukanamme ollut tykistön tulenjohtaja käydessämme  vuosi sitten
Siiranmäellä. Siiranmäellä kävijän onkin hiljennyttävä ja muistettava, että se on itseasiassa suuri
sankarihauta.
Siiranmäen ja Kuuterselän taistelut osoittivat kuitenkin sen, että Suomen armeija pystyi sentään
vielä taistelemaankin, eikä ainoastaan juoksemaan kohti Kotisuomea. Venäläiset etenivät
ensimmäisen hyökkäyspäivän aikana kuitenkin viitisentoista kilometriä.